Čo sa deje?
-Čo máte všetci spoločné? -Všetci sme sami.
Otec ma opustil, keď som mala tri roky.
Žiadame vás, aby ste išli na misiu.
Riskantnú, tajnú misiu,
ktorú bohužiaľ zvládnu len deti.
Skryté správy prichádzajú z Inštitútu na ostrove Harbor.
Vy štyria sa infiltrujete do inštitútu ako moji tajní agenti.
Prečo dokážu toto zastaviť len štyri deti?
Nie hocijaké deti.
Štyri výnimočné deti.
Benediktová tajomná spoločnosť.
Vitajte, noví študenti. Som váš riaditeľ, doktor L. D. Curtain.
L.D. Curtain je váš brat.
-Je to muž, ktorého sme hľadali. -Áno.
Táto galéria obsahuje môj najcennejší vynález.
-Našepkávač. -Učebnicové vymývanie mozgov.
Nielen Stonetownu, ale celého sveta.
-Zbohom, slobodná vôľa. -Je čas ísť.
Áno, Kate. Ideme prepadnúť vežu.
Ochranka do našepkávacej miestnosti.
-Červený kód. -Ochranka…
Nie som poškodená osoba, ktorá potrebuje samoliečbu!
Ani nejaký…
-Každú chvíľu sa prebudí. -A privolal pomoc.
-Čo to robíš? -Zostáva už len zlomiť jeho vôľu.
Je to stroj.
Prečo nemôžeš jednoducho ísť s ním?
Áno!
Páni, podarilo sa jej to.
Toto je Curtain.
Pohov. Pohotovosť sa skončila.
Aký je to pocit
-nemať žiadnu pamäť? -Bolo to ako hľadanie
odpovede, ktorá je predo mnou.
Bola si to ty, Kate.
Vždy si to bola ty.
-Som na teba taká hrdá. -Chcem s tebou žiť.
Aj ja som o tom premýšľala.
Rozmýšľal si už o svojom ďalšom štúdiu?
Chcel som sa dostať na Boatwrightskú akadémiu.
Ach, to si naozaj zaslúžiš.
Tam si ťa budú vážiť.
-Constance. -S úctou odmietam.
-Odmietaš? -Adopciu.
Zostanem tu, ale kašlime na papierovačky.
-Čo budete robiť vy? -Nájdem ho.
Nevzdám to s ním.
-Našepkávač je len suvenír. -Skutočne?
Mám niečo lepšie.
No, toto by mohlo byť zaujímavé.
Moja milá spoločnosť,
za tie roky, odkedy sme boli spolu,
život sa uberal prekvapujúcim smerom, však?
Z ničoho nič sme sa ocitli na nečakaných miestach.
Sedem sekúnd.
Ako to, že tá tvoja je o toľko rýchlejšia?
Vytvoril som výživový doplnok na rastlinnom základe,
ktorý zvýšil jej mitochondriálnu funkciu.
Hviezda.
S úžasnými novými ľuďmi zažívame veci,
ktoré sme si nikdy nevedeli predstaviť.
Každý deň nás prekvapuje ten nepolapiteľný stav známy ako harmónia.
Áno, v neočakávaných veciach sa skrýva radosť.
Vďaka nim je život pestrejší.
Vzrušujúcejší.
Inovatívnejší.
Neefektívny.
-Vymením čas za zábavu. -To je dobrý obchod.
Madge.
Čo tam máš?
Ale…
nie všetky prekvapenia sú dobré.
Pokojná plavba sa môže náhle zmeniť na rozbúrené more.
Preto je dôležité, že máme jeden druhého.
A práve preto vás všetkých pozývam na nové dobrodružstvo.
Sme rodina.
A hoci každodenný život nás môže poslať rôznymi smermi,
keď narazíme na búrku,
je čas, aby sa táto rodina znova zišla.
BENEDIKTOVA TAJOMNÁ SPOLOČNOSŤ
NA MOTÍVY KNIHY „BENEDIKTOVA TAJOMNÁ SPOLOČNOSŤ”
OD TRENTONA LEE STEWARTA
-Naším vzácnym hosťom je Dr. L.D. Curtain. -To som ja.
Zastavujú vás ľudia na ulici, aby sa vám poďakovali?
Prečo by to robili?
Možno preto, že ste sa sám vyriešili Krízu?
Jednu z najväčších kríz našej doby.
-Áno. -Ľudia vás nazývajú hrdinom.
Ale nie.
Som len obyčajný človek.
Som človek, ktorý odhalil problém
a vyňuchal nečestného vedca, ktorý je za to zodpovedný.
-Doktora Garrisona. -Áno.
Cítite sa osobne zradený?
Samozrejme, že áno. Áno, cítim.
Ale toto nie je o mne. Ja som len…
Som len vďačný, že som mal jedinečný intelekt
a vedel som, ako to vyriešiť.
Pre všetkých.
-A teraz váš najnovší počin, šťastie. -Šťastie.
Prednášky, televízne špeciály, nová kniha.
Stal sa z vás akýsi guru.
Zbavujete svet smútku, jedného človeka za druhým.
-Áno. -Vraj dokážete urobiť šťastným každého.
Nemám kontrolu nad tým, čo sa hovorí, ale áno.
Dokážem.
Aha, zdvihnuté obočie.
Nechcete byť šťastná?
Celý čas?
Nie sú to práve vzostupy a pády, ktoré nás robia človekom?
Nie. Myslím, že to je vaša vnútorná negativita.
Prečo si nevybrať šťastie?
Niečo sa vás opýtam.
Viete, že si to zaslúžite, Hannah?
Vedeli ste, že radosť a príjemný pocit si môžete vybrať?
So mnou je to možné.
Vyberte si…
šťastie.
Čo je?
Cítim ohromujúci pocit pohody.
Nie je to úžasné?
Poď si dať raňajky.
Nie som hladná.
To hovoríš, lebo si ešte neochutnala moju palacinku holandského dieťaťa.
Deti.
Tri, dva, jedna.
-Dobré popoludnie, rezidencia Benedikta. -Kto je tam?
Kde je Rhonda?
Kamarátka moja, to by si už mala vedieť.
Viem. Práve som pracovala na svojej vlastnej postave.
-Svetobežníčka. -Veľmi presvedčivé.
-Ako sa máš ty? -Dobre.
Nápovedy sú náročné, ale dobré. Deťom sa to bude páčiť.
Och, tak veľmi sa na teba teším.
Hej, máme nedokončenú prácu.
Stonetownskí drevorubači majú plynulý rytmus,
ale nevyrovná sa to konštantnej nórskej sile.
A víťazstvo získava tím z Bergenu.
Nie!
Európsky pohár sa tento rok koná v Antverpách. Tam získame vykúpenie.
Takže tam si.
Antverpy.
Pekný pokus. Vieš, že ti to nemôžem povedať.
Ako sa má pán Benedikt?
Podráždený, občas nepríjemný, inokedy len podráždený.
Stále sa trápi tou nespravodlivosťou.
Myslím, že tie indície sú rovnako pre neho ako pre deti.
Súhlasím. Len by som si priala, aby… Och, počkaj.
Kam ide? Pán Benedikt?
Haló?
-Kam idete? -Na vlakovú stanicu.
-Ideme na sympózium. -Na sympózium?
Áno. Pozrite sa.
Máte tam vôbec mať prednášku?
No, som vážený vedec, takže…
Nemôže tam hovoriť ktokoľvek.
No, kým čakáme na deti, mohli by sme tento čas využiť na dobré veci.
Nemyslíte? A pravda už nemôže dlhšie čakať.
Nikto nechce počuť pravdu.
Skúšali ste to viackrát, pán Benedikt,
a nikoho to nezaujíma.
Dôležité je, že Kríza sa skončila.
Koho zaujíma, že váš brat má všetky zásluhy
a vám sa vysmievajú?
-Kto sa mi vysmieva? -Na tom nezáleží.
Ľudia sa vrátili k svojim životom. Na tom záleží.
Mohli by sme to nazvať víťazstvom a užiť si to?
Nikto nie je v bezpečí, keď môjho brata vnímajú ako nejakého guru
a má takýto vplyv. Toto je…
Zdá sa, že sme celkom v bezpečí.
Hej, je v poriadku, že naňho žiarlite.
-Nič z tohto nie je fér. -Prepáčte.
Pravda je dôležitá.
Nie je to konferencia na vysokej úrovni, dokonca ani na strednej úrovni.
Nie som žiarlivý. S dovolením.
Pán Benedikt!
Prepáčte.
-Pán Benedikt. -Prepáčte. Z cesty.
Pán Benedict.
Prepáčte. Prepáčte. Pán Benedikt.
Kde…
Pán Benedikt.
Hej!
ODCHODY VLAKOV
DOBRODRUŽSTVO ZAČÍNA NA PANSTVE! (ZBAĽTE SA NA DOBRODRUŽSTVO)
Píše sa tu, že sa máme zbaliť na dobrodružstvo,
možno pár kusov oblečenia navyše.
Všetko je v mojom vedierku alebo sa dá zohnať
pomocou toho, čo mám vo vedierku.
Zbalím malú tašku na cestu a nejaké oriešky.
-To nie je potrebné. -Čo tak…
toto?
Je to multifunkčný nástroj.
Vyrezal som to do vedierka.
Aha, to je naozaj pekné, ale nemám miesto…
Zmestí sa tam navijak.
Dokážem sa o seba postarať.
Ja viem, že vieš, moja milá, ale aj mojou úlohou postarať sa o teba.
Okrem toho.
Mali by sme ísť.
Čo keby som mal vlastné vedierko?
Alebo možno vedro?
To by bolo super.
Máš plány na leto?
Pošleme grapefruit na nízku obežnú dráhu Zeme.
To znie úžasne.
Prosím, príď. Môžeš nám pomôcť s tepelnými štítmi.
To by som naozaj rád,
ale mám stretnutie, na ktoré musím ísť.
Som si istý, že aj to bude super.
Môžeme ísť?
Jasné. Ale je už skoro jedenásť.
Ach, ten poštár. Áno, je dochvíľny.
Lepkavému som napísal toľko listov.
Musia mať veľa listov alebo problém s preposielaním.
Dnes by sa tá hrádza mohla prelomiť.
Uvidíš ho naozaj čoskoro. Uvidíš ich všetkých.
Zaujímalo by ma, či si nervózny, že ich opäť uvidíš,
či to bude rovnaké?
Ľudia radi komunikujú rôznymi spôsobmi.
Niekedy je to proste tak.
Okrem toho, nezáleží na tom, koľko času uplynulo,
poznajú ťa a záleží im na tebe.
A to sa nezmení.
Ale aj tak môžeme počkať.
Rada ťa vidím.
Máš všetko?
Dobre sa bav, dobre?
Všetci vyzerajú gangstersky a čudne.
Všetci sme vyrástli.
Nie, to nie je ono.
Mali by sme sa objať?
Nebuď odpudivý.
Musíme si uctiť túto chvíľu.
Dobre. Sme späť.
Prejdime rovno na vec. Constance zabila stroj svojou mysľou.
Áno, mám otázky.
Ja tiež. Poďme dovnútra.
Je to naozaj už rok?
Nie tak celkom.
-Psí muž? -Zhromaždi deti.
Tak rada vás vidím, naozaj.
Toto mala byť radostná udalosť.
-Ale? -Pán Benedikt a Číslo dva…
sú nezvestní.
Čo tým myslíš?
-Vyjadrila sa celkom jasne. -Ako? Čo sa stalo?
Benedikt a Číslo dva cestovali po Európe
a nastražili tam indície, ktoré nás mali doviezť k veľkému stretnutiu.
Zábava!
Čo? Znie to ako zábava.
Už zmeškali svoje druhé povinné hlásenie.
-Ja ne… -Je to spoľahlivý, bezchybný systém
bezpečnosti v zahraničí.
A poznáte Číslo dva. Ani jedno by nikdy nezmeškala.
Dvakrát? Nemysliteľné.
-Oni sa odmlčali. Zmizli. -Čo budeme robiť?
Milligan a ja musíme vynaložiť všetko úsilie, aby sme ich našli.
A samozrejme, pátranie po indíciách je odvolané.
Je mi to veľmi ľúto.
Ďakujem ti, François.
Všetko, čo povieš, by mohlo byť dôležité.
Bohužiaľ, ani my sme nič nenašli.
Stratili sme stopu a čas je veľmi dôležitý…
Takže kedy odchádzame do Európy?
Chceme sa zúčastniť na pátraní. Viem, že môžeme pomôcť.
-Je mi to ľúto, Reynie, ale nie. -Ďakujem.
Nie.
Emocionálne to chápem, ale je to nereálne.
Potenciálne kontraproduktívne.
Nebezpečné.
To som si nechávala na koniec, ale áno, mohlo by to byť veľmi nebezpečné.
Príliš veľa neznámych. Takže nie.
Rozhodné nie.
Je mi to veľmi ľúto.
Zavolala som pani Perumalovej a na Boatwrightskú akadémiu.
Všetkých vás čoskoro odvedú domov.
Je to ťažké, ja viem. Ale…
postaráme sa o to.
Nájdeme ich, áno?
Nerozumiem tomu. Mali by sme ísť.
Prečo nás nechávajú v rukách iných ľudí?
Len sa správajú logicky a bezpečne.
Nevieme, kde sú, ani čo sa stalo.
Stále robíme nebezpečné veci. Tým sme známi.
Chce niekto vidieť prvú stopu k nášmu zrušenému hľadaniu indícií?
-Vzala som ju od Rhondy. -Prečo?
Keď ti dám dôvod, poteší ťa to?
-Možno. -Pán Benedikt zmizol.
Možno do studne, možno do vzduchu.
Tak či onak, už ho neuvidíme.
Constance.
Chcel by, aby sme pátrali po indíciách.
Možno je to jeho posledný darček pre nás. Jeho dedičstvo.
No tak, Reynie.
Možno je hlavnou cenou nová svetrová vesta.
Nie, odmenou je stretnutie s ním.
Vymyslel indície, ktoré nás dovedú k miestu, kde sa nachádza.
Kde sa nachádzal.
Pomocou nich sa môžeme dostať do Európy a nájsť pána Benedikta.
Alebo aspoň nájsť studňu.
To nás dostane blízko k poslednému kontaktnému bodu.
Odtiaľ zachytíme stopu.
Rhonda a Mulligan nám to nikdy nedovolia. Počul si ich. Príliš nebezpečné.
-Tak ja som za. -Ja tiež.
Chcem preskúmať hranice ľudských skúseností.
Povedali nám, že sme schopní čohokoľvek.
A vy viete, čo sme urobili a kým sme.
Sme Benediktova tajomná spoločnosť.
Takže poďme po nich.
Aká je prvá stopa?
„Hľadáte niečo? Otvorte ma.
Niečo vaše je vo mne, nepochybujte o tom.
Nádej vždy vo mne nájdete.
Najprv však príde beznádej, prekvapenie až potom.”
Rýmovanie je najnižšia forma básnického vyjadrovania.
„Hľadaná vec závisí od hľadajúceho.
Jeden hľadá drievko, iný pierko.
Niektorí prírodu, iní opateru.
Otázka líši sa, od jedného k druhému.
Ak nevieš, čo tým myslím, a pomôcku malú chceš,
odpoveď na otázku leží vo mne tiež.”
To je všetko? To je nemožné.
Toľko vecí sa nezmestí do ničoho.
A to hovorí niekto s čarovným vedierkom.
-Kam ideš? -Do knižnice.
Šofér?
-Akoby to bola figurína. -Proste tvrdohlavý.
Prepáčte.
Šofér.
Šofér!
-Bravčovú pomazánku? -Nie.
Nie?
No, aspoň občerstvenie je dobré na našom únose.
Áno. Áno. Áno.
Prečo by to tak zorganizovali, keby nám chceli ublížiť?
No, mnohí sociopati sú neochvejne zdvorilí.
Nuž, mohol by to byť dobrodinec, mocný dobrodinec.
Ale áno, niekto, kto chce pomôcť. Áno.
Slovník, jasné. Je zoradený podľa abecedy.
„Nádej prichádza po beznádeji, ale pred prekvapením.”
A „odpoveď na otázku leží vo mne tiež.”
-Definícia pre slovník je… -V slovníku.
Ale v ktorom slovníku? Benedikt je nimi dosť posadnutý.
V dome je ich 17, teda 28, ak počítame aj cudzie jazyky.
Naposledy, keď som ich počítal.
Odkedy si odišiel, stalo sa toho veľa, George.
Získal veľa slovníkov.
Pri takom množstve sa musíme rozdeliť.
-Lepkavý, knižnica. Vy… -Benediktova pracovňa.
Slovník…
Nepochopil som jeho systém organizácie poličiek.
Neexistuje žiadny systém.
Som si istý, že knižnica v Boatwrighte je šialene usporiadaná.
Je. Takmer všetko je.
To určite áno.
A ako je to… čo ja viem, s doručovaním pošty?
-S doručovaním pošty? -Len náhodný príklad.
-Ako to funguje? -Jednoducho ideme na poštu.
Každý má poštovú schránku. Nič zvláštne.
Aj keď je to trochu smiešne.
Sú tam stoly pre študentské kluby.
Raketová technika, debatéri, vieš?
-Jedného dňa, Dill a Bees… -Bees?
Bees, Brady Beesley?
Každopádne, obliekli sa do čierneho,
pripravili stôl s prázdnym čiernym nápisom a prázdnymi menovkami.
Klub ničoty. Prihlásilo sa im asi 25 ľudí.
-Bolo to zábavné. -Super.
Takže sa zdá, že systém doručovania pošty funguje dobre.
Nie som si istý, o čom to hovoríš.
Chýbal si mi.
Rád ťa vidím.
UNIVERZITNÝ SLOVNÍK MERRIAM WEBSTER
-Chcem vedieť o živote na vidieku. -Dobre.
-Dojíš kravu? -Príležitostne.
-Kŕmiš ošípané? -Ak je to potrebné.
Žneš?
Len počas žatvy.
Čo žneš? Osamelosť?
-Určite to tam nie je osamelé. -Och, áno.
Len ty a tvoj otec proti celému svetu.
Tak trochu ako ty.
Aké to je mať za otca Benedikta?
Nie otca, ale spolubývajúceho.
Dobre.
Úctivý odstup, inteligentná konverzácia.
Dovolím mu, aby si myslel, že je dobrý v šachu, on mi nosí výživné jedlo.
Ani neviem, čo hľadám.
-Konečne trochu pravdy. -Čo?
Hovorila som o slovníkoch.
Môžeš ma kritizovať, koľko chceš, ale máš ma rada.
Priznala si to.
Ahojte.
Čo sa deje?
Len sa snažím rozšíriť si slovnú zásobu.
Na farme nie je veľa kníh.
Aha, chcela by si na farme viac kníh? Rád ich objednám.
Viem, že moja zbierka je obmedzená na historické trilery.
Nie, to je v pohode. To je v pohode.
Tak dobre.
Nič, s čím by ste potrebovali pomôcť? Nič sa nedeje?
Nie.
O chvíľu sa uvidíme.
Sklapni.
-Je tam nejaký slovník? -Nie. Nie, len sa tu hrabem.
Našla som to.
Kniha v knihe.
„Cestovatelia by si vždy mali viesť denníky.
Denníky by mali uchovávať tajomstvá.
Čítajte rýchlo a choďte ďalej.
Šťastnú cestu, pán Benedikt.”
Čo sa tam píše?
Toto sú…
nezmysly.
Počkať, posledné slovo na každej strane je napísané kurzívou.
„Zapíšte si ruže
a chopte sa svojej šance.
Vezmite si šitie…
Využite… návnadu… odpoveď…
Žralok… skratku… naučte sa cestu…
mäso, skratka, úder.”
-To je všetko. -Tak dobre.
-Veľmi jasné. -Čo to znamená?
Nemáte pocit, že ste sa dostal do tranzu?
Možno je to niečo štrukturálne.
Skrýša ukrytá v skrýši?
Štrukturálne. Áno. Daj mi to.
-Čo to robíš? -Constance.
Rôzne veľké strany. Oddelila som ich.
To sú nerovné okraje. Je to prémiový spôsob nákupu kníh.
Pán Benedikt by nás nikdy nežiadal, aby sme zneuctili knihu.
-Áno, nie je mi to príjemné. -No, hodiny tikajú.
Radšej sa pohni.
Čítame to pomaly. Vravel, že to máme prečítať rýchlo.
„Využite skratku.”
Využite skratku.
-Akú skratku? -Je to loď.
-Loď? -Nie hocijaká loď.
Najrýchlejšia loď na svete.
Odoberám Námorný mesačník.
-George, si mladý muž, to je smutné. -Čo?
Je to neuveriteľné okno do sveta.
Sú tam správy, politika, názory, recepty.
Ide o to, že Benedikt vie, že miluješ námornícke veci.
Áno, veľa sme o tom hovorili.
Vedel, že by si to vedel.
Takže je to loď.
-Ktorá je práve teraz v prístave. -Ako…
V námorníckej komunite
vždy vieme, kde sa nachádzajú vlajkové lode.
To vie každý, Kate.
Takže ak išlo o to, že sme mali dnes odísť…
Mali by sme ísť do prístavu.
Len ísť do prístavu? Čo potom?
On to už vymyslel. Taký bol plán.
Vyjasní sa to.
Ja tomu verím.
Takže to naozaj urobíme?
Nájdeme ich.
Ale všetci sa musíme dohodnúť.
Ideme do toho?
Ideme do toho.
Haló, tu Rhonda. Áno?
STONETOWNSKÝ PRÍSTAV
DOPRAVNÝ SYSTÉM STONETOWNSKÉHO PRÍSTAVU
Odpovedzte, prosím! Váš odvoz tu bude čoskoro.
Milligan!
Prepáč, museli sme záležitosti vziať do vlastných rúk.
Nemaj strach. Budeme opatrní. Šťastnú cestu.
Čože?
SKRATKA
Posledná výzva pre SS Skratku.
Všetci cestujúci na palube.
Posledný signál pre SS Skratku.
Weatherallová, Kate?
Muldoon, Reynard?
Je možné, že ste tu pod iným menom?
Skúste pán Nicholas Benedikt. Musí tam byť.
Ako som povedala, lístky na vyzdvihnutie tu máme veľmi zriedka.
Zvyčajne sú doručené osobne a podpísané.
Doručené osobne.
Takmer bez výnimky.
Prosím, ostatní ľudia tu čakajú na obslúženie.
-To bolo druhé varovanie. -Prosím.
My len dovymyslíme pár ďalších mien.
Také sloveso neexistuje.
Rhonda Kazembeová. Milligan?
Určite rozumiete, prečo strácate dôveryhodnosť.
A my máme veľmi málo času.
Ďalší, prosím.
Nečakala som, že zlyháme kvôli lístkom
-ešte predtým, ako začneme. -Musíme niečo vymyslieť.
Tento plán… bol prinajlepšom naivný.
Kam ideš?
-Musíme na tom člne byť. -Na lodi.
Nazvi to člnom na palube a dostaneš prísne pokarhanie.
-Prísne. -Čo?
-Aha, pekne. -Potrebujem nápady.
Ak toto všetko nie je znamenie, neviem, čo je.
Potrebujú nás.
Ktovie, aké nebezpečenstvo im hrozí?
RAFINOVANÝ CUKOR
Je čas, pane.
No aspoň nám dali dobré raňajky.
Aké milé od neho.
Ach, on.
Tak rád ťa vidím, brat.
A tvoju spoločníčku.
Žiadam naše okamžité prepustenie.
Prepustenie? Z čoho?
No, nebuď obmedzená, spoločníčka.
Číslo dva.
Nepoznám vašu organizačnú štruktúru.
-Prečo? -Prečo čo?
Prečo sme tu?
Nemôžem sa dočkať, až vám to poviem.
Viem, že budete…
nadšení.
Príliš neskoro.
Toto je… trochu prekvapujúce.
Dá sa to tak povedať.
Reynie taký nie je.
Kate je presne taká.
Povedali sme im, že nie je nič, čo by nedokázali.
Presne toto sme od nich žiadali.
-Možno… -Nám uverili.
Preklad titulkov: Róbert Kandrik